A nyelvészetben a minimalista program (MP) az egyik jelentős kutatási irány, amely az 1990-es évek eleje óta fejlődik a generatív nyelvtan elméleten belül, Noam Chomsky 1993-as tanulmánya óta.[1]
Chomsky az MP-t kutatási programként, nem pedig elméletként mutatja be, Lakatos Imre megkülönböztetését követve.[2] Az MP arra törekszik, hogy vizsgálódási mód legyen, amelyet a nagyobb rugalmasság jellemez, amelyet minimalizmusa lehetővé is tesz. Végső soron az MP fogalmi keretet ad a nyelvi elmélet fejlesztésének irányításához. A minimalizmusban Chomsky megpróbálja alulról megközelíteni az Univerzális Grammatikát, vagyis felveti a kérdést: „mi lenne az optimális válasz az I-nyelv elméletének?"
Chomsky szerint vannak minimalista kérdések, de a válaszok besorolhatók tetszőleges elméletbe. A kérdések közül ezen kettő a legjelentősebb: